PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Pojďme.
Jsme na správném místě? Vypadá to tu nějak divně.
Asi jste trochu paranoidní.
Ne.
Ta žena z mých snů je skutečná a vás někdo napadl.
To vše je zcela běžné.
Nebojte, teď se to vyjasní.
Musí to být tady.
Dobrý večer. Promiňte, že rušíme.
Hledáme Zühre Altinovou. Bydlí tady.
Zühre? Nikdo takový tu nebydlí.
Dostali jsme tuto adresu.
To je ona.
Možná tu bydlela před vámi nebo žije někde v sousedství.
Ne, madam. Neznám ji.
Bydlím tu dlouho. Věděl bych, kdyby tu žila.
Je mi líto.
Dobrou noc, děkujeme.
Možná se před lety odstěhovala.
Co se děje?
Neslyšíte to?
Co se děje?
Něco skrývá.
Co to děláte?
Atiye...
Pokud něco skrývá, nic vám neřekne.
Atiye! Kam...
Atiye, kam jdete?
Atiye?
Co to děláte?
V žádném případě. Máte ve zvyku chodit, kam nemáte?
Máte ve zvyku mluvit, když nemáte?
Atiye, ten muž je uvnitř! Jak chcete otevřít dveře?
Otec má bezpečnostní firmu.
Atiye!
Atiye, konečně jsi přišla.
Vítej.
Atiye.
Musíme si společně udělat výlet.
Atiye...
No tak!
Teď běž, Atiye. Pak se pro mě vrať.
Později.
Teď běž.
Atiye...
Atiye, proč mi neřeknete, co se stalo?
Byla tam ta žena.
A? Kdo je to?
Je to moje babička.
Jak to?
Vyškrábala na zeď ten samý symbol.
Ale je slepá.
Nerozumím. Opravdu jste tam viděla vaši babičku?
- Vy mi nevěříte? - Věřím.
Totiž... chci vám věřit, Atiye. Snažím se to pochopit.
Také se to snažím pochopit.
Tak byla to vaše babička?
Já vážně nevím.
Jak je to možné?
Protože jsem babičku nikdy neviděla.
Tak proč jedeme pryč? Vezmeme ji s sebou a vyslechneme ji.
- To nejde. - Proč? Proč se nemůžeme vrátit?
Podle mých informací je babička mrtvá.
Řekli mi, že zemřela, než jsem se narodila.
Buď něco nevím, anebo tomu nerozumím.
Já nevím, Erhane.
Prosím, už se mě na nic neptejte.
Pro dnešek toho nechme. Odvezte mě domů, prosím.
Dobře, jak chcete.
Kde jsi byla, Atiye?
Tak kde?
Chceš mi přivodit infarkt?
Už jsem tady, dobře?
Dobře?
Dobře!
Víš, co jsme si během posledních několika hodin prožili?
Odejdeš uprostřed noci, vrátíš se za úsvitu.
Tisíckrát jsme ti volali, ale nemohlas to zvednout?
Zlatíčko.
Měli jsme o tebe strach.
- Už nic takového nedělej. - Dobře, omlouvám se.
Jsem zpátky a jsem celá.
Kdybys nepřišla, máma by řekla policajtům, že tě pohřešuje.
Mami, dnes večer jsem viděla jednu ženu.
Už jsem ji viděla víckrát.
Ta žena tvrdí, že je moje babička.
Je to pravda, že?
Říkala jsi, že je mrtvá.
Ale ona žije.
Věděla jsi to, že jo?
Začíná se to komplikovat.
Mami, řekni něco! Vědělas to, nebo ne?
Nevzala sis léky, že ano?
Co tím chceš říct? Viděla jsem ji.
Atiye, tvá babička zemřela dávno předtím, než ses narodila.
Vlastníma rukama jsem ji pohřbila.
Zase máš halucinace.
To není možné.
Viděla jsem ji. Mluvila jsem s ní.
Atiye, přestaň, prosím.
Nenič si život těmito nesmysly.
Mustafo, volej doktorce.
Ne! Nejednejte se mnou jako s bláznem.
Já tu ženu viděla, mluvila jsem s ní, dotýkala se jí.
Stále ji cítím z rukou.
Atiye, děsíš mě. Přestaň, prosím.
- Drahoušku, zavoláme doktorce. - Nepůjdu k ní!
Pojedeme za tou ženou a uvidíte, že nejsem blázen!
Dobře, drahá.
- Pojď, tati! - Nemluv hlouposti!
Je noc!
Jestli chceš jet, pojedeme zítra.
Dobře.
Zítra.
A jestli ta žena neexistuje?
Pak udělám, co říkáte.
Půjdeš k doktorce?
Ano.
Uznám, že jsem duševně nemocná, budu brát léky
a půjdu do nemocnice, když bude třeba, ano?
Profesore...
Po telefonu to nestačilo?
Ne.
- V tom zápisníku... - Poslyš.
Jsi jako tvůj otec.
Nezávislý,
tvrdohlavý a stále kladeš otázky.
Měl jste ten zápisník mnoho let.
Říkal jste, že je v něm fotka.
Prosím, zamyslete se.
Musíte něco vědět.
Nevím.
Nevím nic ani o té ženě, ani o těch ztracených stránkách.
Ten zápisník jsem si prohlédl jen jednou a ničemu jsem nerozuměl.
Když jsi mi ukázal ten reliéf, vzpomněl jsem si,
že vypadá jako jedna z Nazimových kreseb.
To je celé.
Ta žena má něco společného s mým otcem a Göbekli Tepe.
Musím o ní zjistit víc.
Nic vám neřekl?
- Byl to váš nejlepší přítel. - Nebyl!
Jsem na tvého otce rozzlobený.
Velmi rozzlobený.
Než zemřel, rozhádali jsme se.
Projekt Göbekli Tepe přišel o financování
kvůli nesmyslným teoriím tvého otce
a jeho sobeckému jednání.
Tvůj otec zničil i mou kariéru.
V posledních dnech se úplně pomátl.
Víte, co o vás napsal do svého zápisníku?
„Öner je jediný, komu důvěřuji.
Své poznatky mohu sdílet pouze s ním.
Je to ten nejlepší vědec, jakého znám.“
Zjevně jste to nečetl, jinak byste tak nemluvil.
A můj otec se nepomátl.
Učinil důležitý objev, který by otřásl světem.
Já to vím.
Vím to!
ERHAN ARCHEOLOG
ODSTRANIT Z KONTAKTŮ? ZRUŠIT/ODSTRANIT
„Někteří
tyto konstelace považují za projevy Boha v různých dimenzích.
Osmicípá hvězda se zdá být symbolem představujícím nebe.“
Osmicípá hvězda...
Co jsi našel, tati?
Co ta hvězda symbolizuje?
Tady.
Pojďte sem!
Já vám ukážu, až vás chytím! Parchanti.
Dobrý den, hledáte někoho?
Dobré ráno. Byla jsem tu v noci.
Dnes v noci?
Mluvila jsem s vaším manželem.
To je možné. Zavolám ho.
Ademe? Ademe, pojď sem na chvíli!
Podívám se do sklepa. Znám cestu.
Kam jdete, paní? Paní?
Ale...
Včera v noci tu byla.
Paní, co se děje? Co hledáte?
Kde je Zühre? Co jste udělali Zühre?
Drahoušku...
- Zase vy? - Co jste udělali s mou babičkou?
Říkal jsem vám, že tu nikdo takový není.
Lžete! Vypadalo to tu jinak!
Pokud něco skrýváte...
Ne, nikdo tady není. Není tady.
Lžete! Včera tu byla!
Dost! Byla tady!
Byla tady, tati! Přísahám, že tu byla!
Co je tohle?
Dobře, dobře.
Byla tady.
Přísahám, že tu byla.
Vypadalo to tu jinak. Byla tu moje babička.
Atiye...
Co si o tom všem myslíte?
Nevím.
Byla jsem si tak jistá, že ta žena byla skutečná,
ale nebyla tam.
Všechno bylo jinak.
Buď jsem vážně nemocná, nebo se dějí věci mimo naše chápání.
Jako co?
Nevím.
Ale věřte mi, jsem stejně zvědavá jako vy.
Podívejte, Atiye.
Dříve jsme nevěděli, jaký mají tyto choroby vliv na mozek,
proto léčba nebyla vždy úspěšná.
V posledních letech jsme však zjistili,
že tato onemocnění způsobují vady enzymatického systému v mozku.
Halucinace, které máte,
jsou příznaky této vady.
Léky, které jsem vám dala, dají tento systém dohromady.
Prosím.
Žádám vás, věřte medicíně
a berte pravidelně prášky, které vám dávám.
Drahoušku, jsi v pořádku?
V naprostém.
To bude dobré, věř mi.
Kéž by někdo věřil mně.
Když jsme tu byli poprvé, vše bylo tak krásné.
Zase bude, miláčku. Všechno bude skvělé.
Až začneš brát prášky, všechno bude v pořádku.
Atiye, drahá,
máme před sebou krásné období.
Budeme se brát.
Čeká nás svatební cesta.
Soustřeďme se na to dobré, ano?
Atiye!
Neozvala jste se. Měl jsem strach. Mluvila jste s rodinou?
Nebyla tam.
Nerozumím.
Vrátila jsem se tam. Není tam.
Ta žena byla blud. Nikdo takový neexistuje.
Ale ano. Její jméno je v otcově zápisníku. Je tam její fotka!
Ale ona tam není. Je v hrobě.
Proč mi vlastně věříte? Říkala jsem vám, že nejsem v pořádku.
Proč bych vám nevěřil?
V ten den jste si byla tak jistá.
To je jedno.
Už se toho neúčastním.
Zühre, symbol... Nezvládám to.
Vzdáváte to.
Vracím se ke svému životu.
Rozumím, máte strach.
Budu se vdávat.
Takže vaše cesta do Göbekli Tepe, malování symbolu, to vše bylo k ničemu?
Mám spoustu práce.
Otec by nenapsal vaše jméno do sešitu pro nic za nic.
To vše musí něco znamenat.
Pro mě už ne.
Dobře, jak chcete.
Myslel jsem, že hledáte odpovědi,
ale vy si nechcete obrátit život naruby.
Ne, nechci.
„Jak víte,
že by váš život naruby nebyl lepší?“ pravil Shams-i Tabrizi.
Ale je to vaše volba.
Lezou sem jeden za druhým.
Přišel jste si prohlédnout dům?
Jestli to nevadí.
V pořádku.
Pojďte.
Paní jsem to nemohl vysvětlit.
Pojďte.
Jestli má banka do budoucna tyto plány,
pak nepotřebujeme souhlas parlamentu.
Dobře. Ráno zavolám ministrovi.
Dále!
- Nashle. - Dobrý večer, pane.
Je dobrý, Akrepe? To mi řekni.
Neseš, oč jsem žádal?
Páni.
Opět jsi nezklamal.
Dobrá práce.
Pro vás udělám všechno, pane Serdare.
- Všimli si něčeho? - Ne.
Něco tu chybí, Akrepe.
Chybí? Ale já vzal vše, co jsem našel.
Žádné ale!
Nepoužívej to slovo.
Vše, co řekneš po „ale“, je bezvýznamné.
Do hajzlu!
Ty chybějící stránky najdeš, je to jasné?
Nejspíš je má ten archeolog.
Do svatby budu v zahraničí, chci je tu mít.
Ano, pane.
Nikdy jsi mě nezklamal, Akrepe.
Tak nezačínej.
Nebojte, pane.
Mně můžete věřit.
Vítejte! Máme pro vás jídlo.
- Díky. Co vaříte? - Sušené fazole.
Skvěle.
- Vítejte, pane. - Celale.
- Pane. - Díky, Oktayi.
Musím se vás na něco zeptat.
Znáte tuto ženu?
Ne, žádnou takovou ženu neznám.
Pojďte, pane. Jídlo je hotové.
Začněte beze mě. Mám nějakou práci.
- Profesore? - Ano?
Co hledáte? Co se děje?
Celale, děje se mnoho podivných věcí.
Tohle je vše, co tu zůstalo po mém otci?
Jo, to je všechno. Zbytek jste odvezl do Istanbulu.
Víc toho není.
Ale je. Profesor Öner mi dal otcův zápisník.
Nevěděl jsem, že existuje. Možná je toho víc.
Profesor Öner? Opravdu?
Proč mu pan Nazim dal svůj zápisník?
Vždy se říkalo, že se po tom dni rozhádali.
Po jakém dni?
Öner sem přišel s komisí.
Myslím, že s panem Nazimem sháněli financování.
Ale když pan Nazim uviděl tu ženu, s komisí se nesetkal.
Cože? Ženu? Jakou ženu?
Přišla sem žena.
Já ji neviděl.
Říkali, že byla slepá.
Slepá?
Jo.
Jmenovala se Zühre?
To nevím, pane.
Vzpomeňte si. Kdy se to stalo?
Já vážně nevím, pane. Už je to dávno.
S vykopávkami jsme začali asi o rok dříve.
Asi kolem roku 1995.
A tu ženu nikdo neviděl? Nikdo s ní nemluvil?
Ten příběh mi vyprávěl Hayati z ochranky.
Říkal, že byla prokletá.
Pokud to někdo ví, bude to on.
Ale už jsem ho spoustu let neviděl.
Nevím, co teď dělá.
Celale, najděte ho.
Volané číslo je momentálně nedostupné.
Zkuste to později.
Nebo to radši nezkoušejte.
Zachránila jsem tě před rodiči, když jsi chtěla být sama.
Ale jestli budeš mrzutá, zavolám je zpátky.
Chtěla bych být jako ty.
Jako já? Určitě?
Umíš si ze všeho udělat srandu.
Já se bláznivá narodila,
kdežto ty ses zbláznila až pak.
Když se zblázníš později, je to těžké.
Já tomu věnovala roky.
Ségra...
Jsi krásný anděl
Květina v každém srdci
Jsi krásný anděl
Květina v každém srdci
Kvítku.
Atik.
Jsi krásný anděl
Květina v každém srdci
Ukradla jsi mi strategii. Nemysli si, že jsem si nevšimla.
Takhle jsi mě vždy uklidňovala, když jsem byla smutná.
Pak se na tebe máma hněvala.
Dobře, to stačí.
- Dost! - Dobře.
Vyčerpala jsi můj emoční limit na celý rok.
Napij se.
Prosím.
Dobře. Mám otázku.
Myslíš, že je správné jít dál,
jako by se nic z toho nestalo?
Ségra...
No... Neřeknu ti, co je správné nebo špatné.
Jen to, že...
tě všichni milujeme a že máš před sebou skvělý život.
Dámská jízda? Hudba? Pustím hudbu.
- Počkej. - Jsem ráda, že tu jsi.
Nápodobně. Kávový večírek.
Děkuji.
- Dobrou chuť - Na zdraví, pane.
Vypadáte ustaraně.
Ale ne.
Mám připravit kávu?
Díky, stačí mi čaj.
- Jak se má tvá rodina? - Dobře.
Přivezl jste s sebou déšť z Istanbulu. Dobrou noc.
Ano. Dobrou noc.
Hej!
Stůjte!
Celale!
Zloděj! Je tu zloděj!
Vyšel z mého přívěsu.
Vzal něco?
Možná to byl ten šmejd, který ukradl zápisník profesora Nazima.
Bože, co je to za lidi?
Nevím, Celale.
Ale ten sešit je nesmírně cenný.
Můj otec vyřešil tajemství Göbekli Tepe.
Opravdu?
Podívejte, toto jsou biologické symboly,
DNA a podobně.
Nevím, co je pojí, ale vypadají jako ty, co jsme našli.
Toto jsou místa, která jsme našli dnes.
Ano?
Přiložím hvězdu.
Odpovídají čtyřem cípům hvězdy.
Možná, že Göbekli Tepe má tvar hvězdy.
Část je stále pod zemí.
Pak je tu ten reliéf dívky
s hvězdou.
Atiye říká, že viděla dívku s hvězdou.
Ať hvězda znamená cokoli,
možná nám ukáže cestu.
A já nejsem jediný, kdo to ví.
Můj táta neplácal nesmysly.
Vím to.
- Pane... - Ano?
Podle poznávací značky nic. Auto bylo půjčené.
Ale mám dobré zprávy.
Co je to?
Hayatiho číslo.
Dobře.
Je léčitelka.
Zachránila mou ženu ze smrtelné postele.
Její tělo bylo uzdraveno, ale její duše onemocněla.
Už nikdy nevyšla ven.
Zešílela.
Posedl ji ďábel.
Řekl vám otec někdy,
co tu ženu spojuje s Göbekli Tepe?
Pan Nazim mi toho moc neříkal.
Jednou řekl: „Ta žena je v srdci tohoto místa.“
Zühre tam není.
Je velmi daleko.
Kdo jste? Jak to víte?
Uzdravila mě.
Každý rok ji navštěvuji.
Na tajném místě.
Nikdo neví kde.
Kde?
U mešity.
Jděte tam.
U které mešity?
U mešity Abdalláha El Ensariho.
Je tam.
Na shledanou.
Ty jsem navrhovala já!
Jasná páka.
Možná bys měla zpomalit. Noc je ještě mladá.
„Zpomalit“ a „Cansu“.
Máš pocit, že to jde dohromady?
Nemyslím si.
Nevím, jestli to jde dohromady,
ale „Cansu“ bude vypadat skvěle na podrážce mých bot.
Já zapomněla! Jsem blbá.
To je ta nejdůležitější část svatby.
Vím přesně, co napíšu.
- Napiš tam Asli a Dişu. - Na ty zapomeň.
Napíšu všude své jméno, aby se smazalo aspoň jednou.
Už musím najít ženicha!
Kontrola nevěsty... která není hotová.
Beru si tu nejkrásnější ženu na světě.
Ble. Nechám šťastný pár o samotě.
- Sekne ti to. - Jsi nádherná.
Casa Port jsme vyřešili.
Spoléhám na vás s tou nabídkou v Dauhá.
Je tu pan Akrep.
Ať počká.
Ale nebojte se, postaráme se o to.
Je nádherný.
Opravdu se mi moc líbí...
ale to jsi nemusel.
Stáváš se manželkou Ozana Yilmaze. Teď jsi Atiye Yilmazová.
Zasloužíš si ode všeho jen to nejkrásnější.
Děkuju.
Nebojíš se vzít si někoho, jako jsem já?
Jako jsi ty?
Magora.
Vím, že budeš v pořádku, když budeš brát léky.
Takže...
Říkáš, že je nesmím přestat brát?
Atiye, můžeme toho nechat, prosím?
Prosím, nechci v náš nejkrásnější den problémy.
Oddávající tu bude za hodinu.
Tvůj otec tě odvede chodbou podle plánu,
pak se setkáme.
Dobrá?
Promluvme si.
Přišel jsi s prázdnou?
Zbytečně se nenamáhej.
Znám odpověď.
- Musím vám něco říct. - Ano?
Viděli mě.
Ale setřásl jsem je.
Zase jsi řekl „ale“.
O tvou rodinu se postarám.
Atiye, přestaň, prosím.
Nenič si život těmi nesmysly.
Ségra, víš kolik žen, by chtělo být jako ty?
Nechci v náš nejkrásnější den problémy.
Kdo jsi, Atiye?
Co chceš?
Dobrý den, vítejte.
Jak to jde, mladý muži?
Jsem natěšený.
Tak jo, já jdu dovnitř.
Dobře, běž.
Jak se máte?
Asi bych měl také jít, co?
- Je čas. - Je čas. Pojďme.
Erhane?
Chci vám někoho představit.